Jag har gått igenom allt. Du är normal.
Det kanske var nåt psykologiskt.
Kan de ha gett mig nån slags posthypnotisk impuls?
Och förvandlat dig till en vilande agent?
Inte ens avancerade utomjordingar kan vända Tom Mason mot sina söner.
Du litar på en man som gick ombord på en rymdfarkost helt frivilligt.
- De hotade att ta Ben. - De ljög, och jag gick på det.
Jag lät grabbarna klara sig själva i tre månader.
- Jag har försökt stötta dem. - Jag vet det.
Dina pojkar kommer alltid igen. Det här har gjort dem starkare.
Och du?
Jag lever. Till skillnad mot många andra.
Jag har förlorat många goda människor här.
Och det värsta är att jag har svårt att minnas-
- hur de såg ut och hur de lät. De försvinner bort.
Så jag började sätta upp bilder av dem för att minnas.
Farbror Scott. Klarade sig inte Rick?
Jag vet inte. Han bara försvann helt plötsligt.
Oroa dig inte för Ben. Han hatar skitters.
- Han är en duktig krigare. - Men piggarna sitter kvar.
Och den hårda huden sprider sig.
En röntgen skulle visa hur han såg ut inombords-
-men utan en sån vet jag ingenting.
Precis som vi inte vet vad som pågår i mig, trots att vi vill tro det.
Bron ser bra ut, under omständigheterna.
- Vi kan nog ta oss över här. - Bra!
Rymdvarelserna har sprängt alla andra broar.
Vi är fast på den här sidan av floden.
Vi måste tillbaka.
Ju längre vi står här desto större är risken att vi blir dödade.
Du har inte sagt nåt på hela dagen.
- Det är inte ditt fel. - Alla säger det.
Ben och Jimmy, nu sticker vi!
Din pappa hade varit borta i tre månader.
Det var mörkt och nåt rörde sig. Vem som helst hade skjutit.
Det var inte vem som helst, det var jag.
De kommer!
- Snyggt skott, Dai. - 20 mm, pansarbrytande, drivspeglar.
- Acceptera inga surrogat. - Snyggt.
Nu kommer vi inte över här.
Efter attacken i Boston jagade de oss som hundar jagar en räv.
Jag försökte skaka av mig dem men...
...de omringade oss i Fitchburg.
Det var en katastrof.
De besköt oss från alla håll tills Ben hittade en svag punkt.
Vi tog oss ut men förlorade många.
- Vi förlorade över hundra personer. - Herregud.
Nu försöker de jävlarna göra samma sak igen.
Det här är Housatonicfloden. Den leder västerut och söderut.
Vi är här.
Deras enheter har skurit av oss norrifrån och österifrån.
Om vi inte tar oss över floden kommer de att förinta oss.
- Därför behöver jag dig. - Visst.
Hur har mina söner klarat sig?
Jag tackar Gud för Hal och Ben.
De tog sitt ansvar när du försvann.
Men de är unga och är inte redo för att bli näst högsta befäl.
Nån måste ställa de tuffa frågorna och ge mig en spark i häcken ibland.
Vi har inte råd med ett nytt Fitchburg, Tom.
Spejarna bör återvända snart.
Jag hoppas att de har hittat en väg över floden.
- Jag kan inte, Dan. - Jag vet att du inte är återställd.
Såret är inget problem. Jag skadade bara ett revben.
Vad är det då?
Jag litar inte på mig själv. Och det borde inte du heller göra.
Ger du mig order nu? Jag bestämmer vem jag litar på.
Och jag satsar på mannen som räddade mig från branden i Boston.
Det är sant, Dylan lever.
Han sitter i en gruva och skriver om protestsångerna till krigsballader.
DelValle hörde en sändning på kristallmottagaren.
Den fungerar inte ens för tältet bredvid.
- Och absolut inte på så långt håll. - Lägg av, du vet ju ingenting.
- Vad...? Hur gick det till? - Jag slant med skiftnyckeln.
Pussa på såret, så blir det bra.
- Vad är det med professorn? - Vad menar du?
Jag väntade mig en föreläsning om förhörsteknik, men han är tyst.
- Vad händer? - Jag är läkare, inte psykiater.
Spanarna är här! Hoppas att de har hittat en väg över floden.
- Lycka till. - Det här blir jättekul...
Är kaptenen därinne? Tack.
Vi kan inte ens gå över den här bron.
De bombar oss direkt om vi försöker laga den.
Jag sa bara att det var vår bästa chans.
Vi får hitta deras svaga punkt och slå oss ut.
Kolonnerna jag såg hade inga svaga punkter.
Vi har lyckats gömma oss hittills, men de hittar oss inom två dagar.
Varför utplånar de oss inte med neutronbomber?
De har inte använt neutronbomber sen Boston.
De behöver inga bomber om vi är fast.
Och båten från sportaffären, Jamil?
Gummi, ingen motor. Det tar 40 minuter fram och tillbaka.
Det är för lång tid.
Och då måste vi lämna fordon, tunga vapen, sårade och proviant.
Vårt enda och bästa alternativ är att reparera bron.
Vi behöver bara lappa ihop den.
Jag tror att pelarna håller. Vi bygger ett trädäck och kör över.
Bron behöver bara hålla en natt.
- Vi har inget val, börja bygga. - Och deras bombplan?
- De besegrade störningen snabbt. - Vi tar hand om planen.
Vi vet inte vad som väntar i skogen på andra sidan.
Vi måste ta en titt. Känner nån för en simtur?
Jag gör det. Maggie och jag kan ta båten.
Jag simmar fortare utan att bli sedd.
- Jaså? - Det här är mitt jobb nu, pappa.
Han har rätt, Tom.
Han passar bäst för det här uppdraget. Han...
Jimmy täcker dig på flodbanken. I kväll.
Simturen är ingenting för Ben.
Det är piggarna, han springer flera mil utan att bli trött.
Han har öron som en åsnehare och ser som en hök.
- Men han får betala dyrt. - Det är så världen ser ut nu.
- Vi har alla förändrats lite. - Jag vet det.
Weaver sa att du tar ansvar nu.
Jag såg det själv på mötet. Jag är stolt över dig, Hal.
Vi har inte hunnit prata nåt.
När vi kommer över floden kanske vi kan ha en familjemiddag.
Jag måste be dig om en tjänst. Det är viktigt.
Visst.
Under tiden hos rymdvarelserna...
Jag minns inte allt och tror att de gjorde nåt med min hjärna.
- Vad? - Jag vet inte.
Men du måste lova mig en sak. Håll ögonen på mig.
- Om jag gör nåt som hotar andra... - Det gör du inte, pappa.
Men om jag gör det måste du stoppa mig.
- Stoppa dig? Hur då? - Gör vad du måste.
Du har varit med om mycket. Vi går och pratar med Anne.
- Vi pratar med Weaver. - Det har jag redan gjort!
Jag ber dig inte, du måste göra det!
Jag vill inte skada dig, Ben eller Matt.
Jag är rädd, Hal. Jag är...
Pappa? Hur mår du, pappa? Pappa!
Kom fort, dr Glass!
Jag är här, pappa. Hör du mig?
- Kommer han att bli bra? - Självklart
- Han har precis kommit tillbaka. - Jag vet, grabben.
Är det sant att han kanske kan skada oss?
Inte en chans.
Det är pappa. De lyckas aldrig förändra honom.
Han rymde ju från skeppet.
Han hittade oss trots att de försökte stoppa honom.
Han kommer att klara det här med.
- Det här kommer att svida. - Gör det bara.
Ser du det där? Det sitter nåt i senhinnan.
- Vad är det? - Kanske en cysta.
- Nån slags svulst? - Nej, den fanns inte där i morse.
- Vad är det? - Den rör på sig.
Lugn, du fattar inte. Går det fel blir du blind på det ögat.
- Då gör jag det själv. - Herregud! Så fan heller!
Hämta en burk. Håll i honom, Dan.
- Ta det lugnt. - Helvete.
Det är ingen fara. Gör det.
Är du beredd?
Herregud.
- Det ser ut som... - En parasit.
- En lång, två korta är jag. - Ingen fara är två korta, en lång.
- Och om du har skitters efter dig? - Du får skjuta först.
Du kanske behöver den här.
Weavers kompass.
Men tvinga mig inte att hämta den, vattnet är iskallt.
Det är uppfriskande!
Uppfriskande!
- Och den stängde sig? - Som en klotgråsugga.
Jag ser inga fogar.
- Ni borde förstöra den. - Jag håller med.
Det kan vara en sändare som röjer vår position.
Tom har varit här i flera dagar.
Om det var en sändare hade de anfallit nu.
- Den kanske påverkar hjärnan. - Men nu är den borta.
Det här är inte över än. Jag kan ha flera i mig.
Så vad föreslår du, Tom?
Ni har inget annat val...
...än att binda mig. I alla fall tills vi kommer över floden.
- Du mår nog bra nu. - Det sa du förut också.
Kom igen, du har inte råd att chansa just nu.
Ge mig dina händer.
- Nu kan ni gå till er pappa. - Jag vill inte.
- Vad menar du, Matt? - Jag vill inte!
Jag hörde att de drog ut ett kretskort ur Toms huvud.
Vi vet inte vad det är. Dr Glass tog bort det.
Spejarna kommer snart, Pope. Rapportera om tio minuter.
Ni tar inte med honom över floden.
Han är obeväpnad och inspärrad. Situationen är under kontroll.
Han kan vara uppkopplad till dem.
Du borde ha skjutit honom när han började gå mot på skeppet.
Jag vill träffa honom.
Två vapen mot ett är inte rättvist.
Det är tre mot ett, Pope. Gå försiktigt.
Vilken besvikelse. Jag trodde att jag hade positivt inflytande på dig.
Jag skulle helst vilja binda dig och lämna dig här.
Var tacksam för att vi behöver dig och ditt gäng, för tillfället.
Försvinn härifrån.
Lura inte dig själv.
Förr eller senare måste du ta hand om honom.
Pappa.
- Mardrömmar? - Ja.
Det hade jag med när Anne tog bort min rustning.
- Hur blev du av med dem? - Jag slutade sova.
Jag hörde vad som hände.
Det blir bäst så här, tills jag vet vad de gjorde...
Vill du veta varför de inte kan styra mig?
Hat. Jag hatar dem av hela mitt hjärta.
De gjorde mig till ett missfoster.
Du måste hålla fast vid ditt hat.
Kan du göra det...
Kan du göra det spelar det ingen roll vad de har gjort.
De kan inte förändra dig inombords.
Du har rätt, hat är en mäktig känsla.
Och jag hatar dem också.
Men om du bara känner hat har de redan förändrat dig.
Det var inte hatet som fick mig att orka.
Det var kärleken... till dig, Hal och Matt.
Jag måste gå.
Oj. Hur hittade du det här vraket?
Jag såg planet bli träffat-
- och antog att det försökte återvända, så jag följde efter.
När jag hittade skeppet fortsatte jag i samma riktning och fann det där.
De använder en helt okänd motor. Det är nån slags bioteknologi.
Vi borde hämta vraket, vi kan lära oss mycket av det.
- Det passar inte just nu. - Men vi behöver lära oss.
När vi har tagit oss över kan du ta bilen.
Vi drar in den i skogen, bort från basen.
Först måste vi stoppa deras plan.
- Kan nåt på bilderna hjälpa oss? - Ingen pilot.
Varken säte eller reglage för en pilot.
Såg du nåt som liknade en radio? Hörde du nåt?
Drönare måste få sina order på nåt sätt. Troligtvis från basen.
Den här stora saken är säkert en kommunikationsantenn.
Bästa sättet att stoppa dem är att spränga den. Och det ska ni göra.
Ta båten, infiltrera basen och förstör antennen.
Då hinner vi ta oss över bron.
Men de ser inte bara på när vi går in med sprängmedel.
Ni måste komma så nära att ni kan skjuta.
Vi träffas igen på andra sidan bron.
Anthony? Du, Pope och Berserkers stannar här och täcker oss.
Kommer skitterna spöar ni dem och sticker.
Vi spränger bron när alla har kommit över.
Smuts blandat med svett gör oss vattentäta.
Jag skiter i om du blir eldsäker. Du stinker riktigt mycket.
När vi har kommit över badar du, annars badar vi dig.
Vi har sprängt en massa skitters.
- De måste reproducera sig. - Jag undrar hur de gör det.
- De kanske är hermafroditer. - Som daggmaskar? Knappast.
Du har blivit en riktigt duktig mekaniker.
Det är nåt annat än min mammas hybridbil.
Var försiktig i natt, det kan hetta till rejält.
Jag ser fram emot det.
När jag var liten hade jag världens största Lego-samling.
Jag byggde städer i källaren.
- Med pariserhjul och linbanor. - Det hade jag velat se.
- Håller de ihop hela livet? - Nej, de har flera sexpartners.
Tror du att skitters är lösaktiga? Hur vet du det?
Få varelser i vår värld håller ihop hela livet.
Det gäller att hitta den som kan berika genpoolen.
Pratar vi om skitters?
- Förbered lastbilarna. - Sätt fart nu, allihop!
Har du hämtat raketen? Du åker i läkarbussen, Matt.
- Pappa är där. - Och du ska ta hand om honom.
Sätt fart. Tack, Matt.
Jag antar att vi ses på andra...
Hej då.
Håll i dig, Tom. Det här är inget lyxåk.
- Hej, Matt. Kul att du åker med oss. - Visst.
Kom igen, sätt fart! Nu kör vi!
Kom.
Så där.
Kapten, nu kan ni köra!
Starta motorerna. Kom igen, kör på.
Nu kör vi.
Nu kör vi! Ta det lugnt.
Jag önskar att raketen var större.
Kör på, vi har inte hela natten på oss.
Du har inte sagt ett ord.
- Vad är det, Matt? - Ingenting.
- Jag är fortfarande din pappa. - Om du säger det så.
Jag skulle aldrig skada dig.
Hur vet du att den där saken inte gjorde nåt med dig?
Det vet jag inte. Och därför har jag de här, för att vara säker.
Men jag vet att du är min son.
Du är min Matt, en modig och stark pojke.
Jag låter inget hända dig, och därför är jag bunden.
- Pope har fått kontakt. - Då slår de snart till mot bron.
Det är positivt för oss.
De är på väg till striden och antennen är oskyddad.
Ni vet vad man säger om givna hästar.
- Vad är det, Ben? - Ducka, de kan se oss.
Jäklar, de hittar snart killarna. Hur ser det ut, Dai?
Det är för långt.
Sannolikheten är bara 50 procent. Det är inte tillräckligt bra.
Det ser bra ut.
Ta betäckning, allihop!
Tänk om han missar. Vi har bara en raket.
Han missar inte. Eller hur, kompis?
Tick, tick... pang.
- Signalen är borta. - Snyggt skott, kompis.
Nu måste vi tillbaka till bron.
Ska du ligga där hela natten?
Bra ställe att ta skydd på. Vill du se en vacker syn?
Jag tror att Hals team slog ut antennen.
När signalen försvinner är de programmerade att återvända.
Nästan klart.
Skynda på, de är precis bakom oss!
All icke nödvändig personal, kliv ur!
Gå över bron till fots! Sätt fart, gå!
Kom igen.
Det är ingen fara. Vänta lite.
Har du din kniv? Skär loss mig.
- Men du sa ju att... - Glöm det.
Lourdes? Ta dig över till andra sidan till fots.
- Kan du tänka dig att gå över? - Jag lämnar inte de skadade!
Snälla, Matt. Precis, skär loss mig.
Sätt fart! Vi måste få över bussen.
Är ni beredda? Ett, två, tre.
Duktig pojke.
- Tom! - Gå över och vänta på Hal och Ben.
Kom igen! Ja, ta dig över bron. Kom igen!
Sätt fart! Vad har du gjort? Spring, Matt.
Pappa är kvar där borta! Och de anfaller fortfarande.
Stick därifrån, Tom! Vi ska spränga bron!
- Pappa! - Spring, Tom! Spring!
Kom över bron, pappa!
- Spräng bron! - Ta dig därifrån!
Det kommer massor av skitters och mechs.
- Spring, pappa! - Gör det nu!
- Jamil...
- Spräng bron! - Jamil! Ja...
Nej!
- Pappa! - Hal...
Vi har inte tid, Hal. Vi hinner inte.
Kom nu. Sätt fart, nu sticker vi!
Kör!
- Hej. - Tack.
När vi kommer till nästa läger åker vi tillbaka och letar.
Hur gick det?
Vi förlorade tre fordon, en mattransport-
- och sex av de bästa jag har haft äran att strida med.
Men vi klarade det. Bra gjort, allihop.
Vi har hittat en flygplats utan några rymdvarelser.
Där kan vi slicka våra sår.
Är du okej?
Jag höll mig undan i bussen. Jag var rädd.
Jag är säker på att han förstod.
När det gäller er farsa... Jag ville bara...
Det han gjorde på bron... Han var riktigt tuff.
Hal!
Du såg din chans och tog den. Din jävel!
Nej, din jävel! Släpp mig, Dai!
- Vem är det? - Skjut inte, Ben.
- Pappa! - En gång räcker.
Varför tog det sån tid?
Floden tog min känga, det gjorde mig långsam.
Jag börjar bli trött på att förlora dig, Tom Mason.
Jag knyter en koklocka runt din hals.
Då så... Nu lägger vi i hösta växeln!
Jag vill komma fram till flygfältet innan gryningen.
Översättning: Retail Textning: enhet